Anterior în "Ghost Whisperer"...
Nu! Te rog, nu tu!
Mă simt atât de singură fără tine.
- Nu plec nicăieri. - Trebuie să treci dincolo.
Nu vreau.
Jim, nu!
- Te-ai întors. - Te cunosc de undeva?
Uite, eu văd acelaşi tip pe care îl vezi şi tu. Alt păr, nas, ochi, nu este Jim.
Ştiu ce văd când mă uit în ochii lui, iar Jim... este în el acolo undeva. Trebuie să fie.
Nu e cine ştie ce, dar poate că vei reuşi să mă ajuţi să-mi termin garajul.
Şi ai putea locui acolo cât timp vei lucra.
Cel puţin până îţi vei da seama de următorul pas pe care trebuie să-l faci.
Nu vrei să-mi spui odată ce e între noi?
Ştii cât de norocoasă eşti?
Tocmai ai primit o a doua şansă pentru iubirea ta cea adevărată.
Am cumpărat asta acum o lună de zile. Întrebarea e... pentru cine anume am cumpărat?
Telefonul ar trebui să fie conectat, am controlat robineţii şi apa.
Aproape că m-am rătăcit, acest loc e imens.
Tot la fel e şi comisionul dacă o vând.
Aceaşti oameni ar trebui să posede o avere, nu pot crede că vor să renunţe la toate acestea.
Ştiu. Dar se întâmplă câteodată.
Şi dacă noului proprietar nu-i plac aceste lucruri?
Cred că vor fi date în scopuri caritabile.
Pot oferi un dolar pentru Xbox-ul din birou?
Nu. Dar poţi să mă ajuţi să dau fotografiile jos de pe pereţi.
- Ei sunt? Familia Bancrofts? - Da.
Au renunţat chiar şi la fotografiile lor?
De aceea le împachetăm, pentru că sunt sigură că vor unele dintre ele.
Peretele va fi cam gol.
Ei bine, cumpărătorii vor dori să vadă ceva de-al lor în casă.
De aceea Melinda merge să găsească ceva cu care să umplem locul.
Asta mi-a amintit că trebuie să merg să o iau.
Poţi să-mi faci un serviciu?
Tunde iarba.
Maşina de tuns iarba e în spate, în şopron, de acord?
Oamenii în mod normal ţi-ar cere bani, să ştii?
Ei bine... ce ai zice să o faci pe gratis?
- Bine. - Eu voi...
fi plecată timp de o oră. Haide, haide, haide, repede.
- 911, care este urgenţa? - Puteţi verifica locaţia?
Domnule, trebuie să ţineţi apăsat pe rană.
Totul va fi bine, salvarea este pe drum.
Am nevoie de ajutor! Vă rog, trimiteţi o ambulanţă.
Locaţia dumneavoastră, domnule. E 4225 Avalon Circle e corectă?
- E chiar foarte rău... Dumnezeule! - Bine, vă trimit o ambulanţă.
Puteţi să-mi spuneţi dacă victima e conştientă?
- Nu, e răsturnată, e... - Domnule, îmi puteţi spune dacă respiră?
Totul e tăiat! 4225 Avalon Circle... Vă rog!
Vei dedea că organizarea va fi practic a noastră.
Nimic din tot ceea ce e aici nu ţi se pare a fi puţin ciudat?
Şi-au lăsat toate fotografiile de familie. Cine ar face asta?
Atâta timp cât cecul ce-mi revine pentru comision e bun, nu-mi pasă.
Asta este casa pe care o vinzi?
Unde e Ned?
Ce s-a întâmplat?
Am primit un telefon despre un accident, despre un puşti cu o maşină de tuns iarba.
Dumnezeule!
Ned! Ned, Ned!
- Şi nu ai cumva cheile de la casă? - Nu, doar de la şopron.
- Jur că nu eu am sunat. - Ned! Eşti bine?
Sunt bine, nu ştiu despre ce anume vorbesc.
Bobby, ce se întâmplă?
- Melinda, cum te simţi? - Sunt bine.
Am primit un apel la 911 ce ne-a condus aici.
- Nu am fost eu. - Poate altcineva să folosească telefonul?
Aceasta este lista mea, nimeni altcineva nu le are.
- Dar cei care vând? - Nu, am schimbat încuietorile.
Fiul dumneavoastră a spus că nu a văzut pe nimeni intrând.
Am fost să tund gazonul, poate că nu am fost chiar atât de atent.
Care a fost urgenţa?
Cel ce a sunat a spus că cineva a fost tăiat foarte urât de către maşina de tuns iarba.
Am controlat în împrejurimi, nu e nimeni acolo.
Trebuie să fi fost vreo glumă.
Nu a fost nici o glumă. Cineva are nevoie de ajutor, numai că nu a ajuns la timp.
Marvasmar are plăcerea de a vă prezenta:
Ghost Whisperer Sezonul04 Episodul 11 "Life on the Line"
Acesta este, e băiatul pe care l-am văzut în curte.
El e Josh, fiul cel mic al familiei Bancroft.
Bueno, atunci e bună presupunerea că el a murit în acea casă.
Nu, am avut o discuţie cu toată familia Bancrofts
şi nimeni nu mi-a menţionat că ar fi murit cineva pe acea proprietate.
Bine, nu e chiar un secret. Ascultă, e un articol de acum 2 ani:
"Josh Bancroft, în vârstă de 14 ani, a murit
într-un accident în casa familiei când conducea o maşină de tuns iarba, provocându-şi
răni grave. Paramedicii neputând să-l readucă la viaţă"
E oribil, nu-mi pot imagina. De ce ar fi băiatul încă acolo?
Ei bine, Bobby a fost sigur că telefonul a fost dat din interiorul casei,
iar puştiul pare că ar avea un fel de fixaţie în ceea ce priveşte
paramedicii. Cred că el a sunat la 911.
Fantoma sa a utilizat telefonul?
Apelurile sunt înregistrate într-un fel de bază de date,
iar fantomele pot manipula tot ceea ce e electronic tot timpul.
Tocmai s-a conectat ieri.
Probabil că Ned a fost flacăra, ce a provocat fantoma.
Pentru ce? A cerut ajutor?
Probabil că nu şi-a dat încă seama că e deja prea târziu.
Cineva trebuie să-i spună că e mort şi că e momentul să meargă mai departe.
Ai putea? Am o casă scoasă la vânzare,
iar piaţa e deja destul de dificilă în zilele astea...
Da, mă ocup eu de treaba asta imediat ce...
Cu cine vorbeşte? Asta mă înnebuneşte.
Ce anume?
Încearcă să descopere pentru cine a cumpărat acel inel de logodnă.
Poate chiar vorbeşte acum cu ea!
Cu cine anume? Cu logodnica sa?
Ea nu este logodnica lui, cel puţin nu până să-i pună inelul pe deget.
E totul în regulă iubito, respiră.
Ştiu că vrea să o găsească şi să-i explice
că nu a dispărut de pe faţa pământului.
Corect, nu ai de ce să te temi.
El doar încearcă să se împace cu trecutul său.
Da, dar trecutul său nu e cel al lui Sam.
El e Jim iar eu reprezint trecutul său.
Pa, Delia.
Ştiu, a trecut mult timp.
Da, şi eu, îţi promit că vei afla mai multe într-o oră.
Şi... Jordan, te rog, spune-le mamei şi tatălui că sunt bine. În regulă?
- Mulţumesc... Bună. - Bună.
Scuză-mă, nu am putut să nu aud. Ce-ţi face sora?
Jordan este bine, lucrurile între ea şi părinţii mei s-au îndreptat.
Minunat... Şi cumva ai primit vreun răspuns? În legătură cu inelul?
Ai mai încercat să afli pentru cine anume l-ai cumpărat?
Nu. Jordan vrea să ne întâlnim să îmi mai spună o grămadă de lucruri.
Atunci, minunat, atunci...
Pot să-ţi pun o întrebare?
Când l-ai cunoscut pe soţul tău, Jim, ai ştiut imediat?
Ţi-ai dat seama că el este cel ales?
Da.
Jordan spune că între mine şi Nicole nu a fost de loc aşa. Ea e...
- Iubita. - Da, spune că au fost 8 ani
de despărţiri, împăcări, despărţiri, asta până când a dat un ultimatum,
ne căsătorim sau plec. Şi am căutat noul meu cod poştal,
şi am ales poarta număru 2.
Poate nu te-ai mutat aici, când ai cumpărat inelul.
Da, l-am depozitat într-o cutie de valori.
Aşa că... pare că m-am întors la ea, din nou.
Da, poate, poate...
poate că nu luase-şi încă decizia.
O mulţime de "poate", nu?
Ne vedem mai târziu.
Poţi să-mi dai faţa de masă, te rog?
Ai cunoscut familia?
Nu, doar avocaţii lor care au încercat să mă concedieze când i-am
întrebat de ce nu mi-au spus despre moartea fiului în formular.
Ei bine, sunt sigură că preferă
să dea în judecată pe oricine ar vrea să întrebe despre asta.
Dar ştii ceva, chiar şi cei mai buni avocaţi
nu pot opri vecinii să bârfească.
- E aici? - Nu. Nu, poţi vorbi în linişte.
Ei bine, altă agentă imobiliară mi-a spus că a auzit că
domnul Bancroft conducea maşina de tuns iarba când s-a întâmplat ca fiul lui să moară.
Atunci nu mă mir că au renunţat la toate.
Da, totul în afara amintirilor.
E aşa de trist...
Familia se dezintegrează, părinţii au divorţat iar fiul lor
s-a mutat la sute de kilometri distanţă pentru a studia la Universitatea Strathmore.
- Ai auzit? - Ce anume?
Ştim foarte bine cum să tratăm o glumă
când ea provine din aceeaşi casă.
Ştiţi cine a făcut apelul? Era o femeie sau un bărbat?
Dispeceratul spune că a fost un bărbat adult.
Ştii ce este ciudat? Apelul a fost identic.
Nu conta ce este întrebat, folosea aceleaşi vorbe
ca la apelul anterior, vorbă după vorbă.
Ce dracu se întâmplă aici?
Nu ştiu. Am sunat compania de telefonie
şi le-am cerut să verifice pentru a-mi da nişte răspunsuri,
Am putea vorbi să treacă patrula prin zonă pentru a supraveghea casa.
- Orice puteţi face pentru a fi bine. - În regulă.
Josh, îmi pare rău. E deja prea târziu.
Ei nu au putut să te salveze, erai deja mort.
- De ce eşti aici? - Să te ajut,
- pentru că eşti puţin confuz. - Tu eşti cea care e confuză.
Josh... familia ta a mers mai departe.
- Aşa ar trebui să faci şi tu. - Nu, e greşit.
Ei pot fugi, dar nu pot scăpa.
"Ei pot fugi, dar nu pot scăpa." Ce vrea să însemne asta?
Nu ştiu, cred că poate vrea să se întoarcă acasă.
S-au despărţit după ce el a murit, poate crede că
dacă le demonstrează prezenţa sa, ar putea să-i împace.
Da,dar e un lucru foarte dificil. Avocatul spune că nici măcar
nu poate să-i adune în aceeaşi încăpere la un loc.
Iar cu apelurile acelea ce este? Bobby spunea că a fost un bărbat.
Cred că el a trimis apelul original din momentul accidentului
la 911, iar apelul trebuie să fi fost făcut de tatăl său.
Îţi poţi imagina vina pe care o resimte?
- Iar acum ce se va întâmpla? - Nu ştiu.
Dar nu vom şti până când nu îi vom aborda
pentru ai cunoaşte întreaga familie.
Bună, doamna Bancroft, am o livrare pentru dumneavoastră.
- Ei bine, te rog, intră. - Mulţumesc.
Mă numesc Melinda Gordon, sunt o prietenă a Deliei
cea care încearcă să vândă casa dumneavostră din Grandview,
Iar eu încerc să o ajut... în orice caz, când am văzut acestea...
am crezut că veţi dori să-l aveţi.
Îţi mulţumesc că ai venit, dar nu, nu-l doresc...
nu vreau asta.
Ai putea să-i spui prietenei dumitale că nu doresc nimic din acea casă?
De acord, a fost o confuzie. Presupun că stilul dumneavoastră de aici e diferit.
- E drăguţ. - Mulţumesc.
Am avut nevoie de o schimbare. Un nou început.
Şi eu am avut acelaşi sentiment de curând.
Tocmai mi-am pierdut soţul, aşa că...
- Îmi pare rău. - Şi mie, pentru fiul dumneavoastră.
- Şi cum ai trecut peste asta? - Eu... am ştiut că este cu mine.
Oriunde voi merge. Şi...
chiar e.
Dar dumneavostră? Simţiţi că băiatul e cu dumneata?
Întotdeauna va fi în inima mea.
Dar nu am plecat ca să scap de amintirea fiului meu.
Fiul meu cel mare, e la universitate iar soţul meu şi cu mine am...
am divorţat şi...
am încercat să nu-l culpabilizez pe el.
Dar nu am putut să-l ajut.
Ştii care sunt argumentele pentru care după ce a durat 20 de ani?
Doug a crezut că eu eram prea exigentă iar eu am crezut că el e prea indulgent,
şi... am fost plecată o oră.
Pentru o singură oră.
- Nu vă puteţi învinui singură. - Nu o fac, îl învinuiesc pe Doug.
El e motivul pentru care fiul meu e mort.
- Merg la o ceaşcă de cafea. - Bine, ne vedem mai târziu.
- Bună, Sam. - Ned, ce mai faci?
Bine, vin aici pentru a face nişte teme pentru la şcoală, statistică.
Tu? Statistică? Brutal.
Stai puţin. Poţi să mă ajuţi?
Încerc să intru în mail-ul meu, dar mi-am uitat parola
ei bine, cred că am uitat aproape totul din viaţa mea.
Ce ai încercat?
Ziua mea de naştere, Alma Mater, numele câinelui familiei mele.
Toate informaţiile care mi-au fost date.
S-ar putea să ai un navigator care să-ţi permită să-ţi salvezi parola,
mai ales dacă lucrezi cu un Firewall.
Sună periculos.
Aici e documentul cu parolele. Să sperăm că nu sunt criptate.
- Ai noroc. - Nu glumi.
- Mulţumesc Ned. - Pentru ştiinţa ta...
- Parola ta e "parola" - Da.
Muncă, mai multă muncă. Spam, o grămadă de Spam-uri.
Şi aparent sunt destul de slab la fotbal.
Cauţi ceva anume? - Nu ştiu.
Cred că caut pe cineva care să-mi spună ce anume să caut.
Bună, o cafea, vă rog.
Poate că eu sunt cel care trebuie să-mi spun ce anume să caut.
Da, e bine, mulţumesc.
"Nicole, ştiu că eşti supărată. Acum va fi diferit."
"Am cumpărat inelul. Sunt pregătit."
TE IUBESC... SAM
- Cine e Nicole72? - Nu-mi amintesc.
Dar se pare că eram gata să mă căsătoresc cu ea.
Fantoma vrea ca familia sa să poată să se reunească, speră asta de mult timp.
- Da, dar a fost un accident. - Nu şi după ea.
Ea îl învinovăţeşte în totalitate pe tatăl lui.
E ca şi cum ar fi fost finalul unei serii de iresponsabilităţi.
Poate că un centimetru într-o parte.
Da, dacă, şi Josh simte la fel,
poate că la asta s-a referit când a spus că ei fug departe.
Poate crede că tatăl său încearcă să fugă de vina pe care o resimte.
Da, sau poate că nu.
A venit.
Cred că nu am realizat că am lăsat atât de multe în urmă.
Melinda m-a ajutat să restilizez puţin casa.
A vorbit cu soţia dumneavoastră pentru a vedea dacă vrea să păstreze ceva.
- E ceva ce vreţi să păstraţi? - Aţi văzut-o pe Elena...
Cum este?
Pare nerăbdătoare să vindeţi casa.
Ei bine, regret că s-a întâmplat aşa.
Cu toate cele ce s-au întâmplat, eram o familie.
Eram fericiţi.
Îmi pare rău.
Ştiu că v-aţi pierdut fiul.
Ştiţi ce? Încă îl simt în jurul meu.
- E o nebunie? - Nu.
Dacă aţi putea... să vorbiţi cu el.
Ce aţi spune?
Ai idee cum a murit?
Era atât de mult sânge...
Nici nu poţi crede că e atât de mult sânge în cineva.
Josh mă urmărea cum îl învăţam pe Devin să conducă.
Ca orice frate, era gelos pe el.
Haide tată, vreau să încerc.
M-am gândit că nu e nicio problemă dacă-i dau o şansă să încerce,
doar dacă stă cu mine.
Am crezut că e ceva sigur... A fost o decizie greşită.
Am pierdut controlul.
Josh! Josh!
Şi l-am pierdut şi pe Josh.
Josh! Josh! Dumnezeule!
Dumnezeule!
Fiul meu, băieţelul meu, băieţelul meu!
Aş da orice pentru al aduce înapoi... orice.
Mincinosule.
Mă scuzaţi.
Alo?
- 911, care este urgenţa dumneavoastră? - Am nevoie de ajutor!
Vă rog, trimiteţi o ambulanţă!
Am nevoie de ajutor! Vă rog...!
Ce se întâmplă?
Am nevoie de ajutor! Vă rog!
Pare a fi un apel la 911.
- De ce se întâmplă asta? - De ce nu se opreşte?
Te rog, opreşte.
În Avalon Circle, vă rog!
Această convorbire a mai fost recepţionată înainte, de atunci?
De câteva zile, de ce nu se opreşte?
Îl răneşti... De ce îi faci asta?
El ştie de ce.
Stai puţin, cu cine vorbeşti? Ce se întâmplă?
Asta trebuie să înceteze.
- Alo? - Bună Bobby, sunt Melinda.
Ascultă, sunteţi în drum spre casa familiei Bancroft?
- Da, sunt. - Da, ştiu.
Am sunat să-ţi spun că e o alarmă falsă.
Mulţumesc pentru sfat, dar cum vezi, deja venim în acea direcţie.
Unul dintre vecini a ieşit să-şi ridice corespondenţa,
şi a avut palpitaţii.
- De ce? Ce se întâmplă? - Eşti lângă casă, corect?
- Da. - 4227 Avalon Circle?
Priveşte în peluză.
AJUTĂ-MĂ
- Ajută-mă. - Da, ajută-mă.
Ca şi cum apelul la 911 nu era suficient,
a sculptat strigătul său în peluza vecinilor.
Nu, partea asta am înţeles, eu am nevoie acum de ajutor, e singura mea cravată.
Suză-mă.
E interesant că fantoma şi-a
diversificat metodele de comunicare.
Da, dar de ce? Se teme cumva că apelurile sale nu vor fi auzite?
Se asigură de toată atenţia tatălui său.
Fantoma a încercat cumva să contacteze şi pe altcineva?
Domnul Bancroft spune că nu a mai avut veşti de la fiul său.
- Dar mama sa? - Nu prea cred.
I-am dat o grămadă de oportunităţi pentru a vorbi, şi nu a făcut asta.
Se pare că fantoma este furioasă pe tatăl său.
Dar de ce?
Îl determină pe domnul Bancroft să se simtă...
şi mai vinovat că a cauzat moartea sa?
Tipul se simte deja destul de vinovat, care e scopul atunci?
"Ajută-măe"
Pe pată, nu freca.
Nu, acum chiar mă gândeam la concept.
Poate că nu e vorba de vină, poate că fantoma vrea să ceară ceva.
Şi cum încă nu a obţinut? Poate continua să facă acele apeluri.
Poate că e ceva ce noi nu am ascultat.
Aveai dreptate, apelurile pe care le-am primit sunt după
apelul original din 2006. Un coleg mi-a făcut o copie.
- Cum ai ştiut despre accident? - Cunosc familia.
A fost o tragedie. Ai cumva vreo idee de unde provin aceste apeluri?
- Nu. - Dar tu?
Încerc doar să ajut familia.
911, care este urgenţa?
Am nevoie de ajutor! Trimiteţi o ambulanţă!
Ne puteţi spune ce s-a întâmplat?
Da, ne-am răsturnat cu maşina de tuns iarba. E tăiat peste tot.
- Puteţi să confirmaţi locaţia? - Da, 4225 Avalon Circle. Vă rog!
O ambulanţă e deja pe drum.
Am nevoie să verificaţi dacă victima mai respiră. Puteţi face asta?
Nu ştiu! Sângerează! E foarte mult sânge! Dumnezeule!
Vă rog! Puteţi să vă grăbiţi?!
- Stai puţin, mai avem încă una. - Alta?
Am primit-o la câteva minute distanţă, mai devreme dar de pe un alt număr.
- 911, care este urgenţa? - Nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu!
Era tatăl lui Josh?
Nu e ceva rar ca persoanele să caute un sprijin în timpul unei urgenţe.
Atunci de ce a închis?
A pierdut semnalul, l-a ajutat pe fiul său, nu ştiu.
Le pot păstra?
Dacă reuşeşti să ajungi pe o pistă în legătură cu apelurile, anunţă-mă.
Mulţumesc.
Îmi pare rău că sun la această oră, dar am un client care a venit să vadă casa,
şă mă întrebam ce fac cu... intrusul.
- Chiar nu am unul. - Serios?
Delia, eşti acum la acea casă?
- Bine, ne vedem acolo. - Nu, nu, nu, sunt bine.
Trebuie să mă uit peste nişte acte.
În afară de asta, tu erai cea care spuneai că fantomele nu prea pot să rănească oamenii.
- Corect? - Aşa e.
- Pot să spargă ferestre? - Deja îmi caut cheile de la maşină.
Nu, nu, nu, îl caut pe Sam pentru a rezolva.
În afară de asta, probabil e doar o fantomă, sau ce o fi.
Care e un pic furioasă şi care şi-a pierdut puţin controlul, nu?
Tot ce a făcut până acum a fost pentru a cere ajutor, aşteaptă-mă, bine?
- Serios, vin în 10 minute. - Nu, sunt bine, nu te îngrijora.
Mă descurc, deja mă simt mai bine.
Hei! Ai intrat înăutru? Am spus să mă aştepţi.
Sunt bine, voi fi în regulă.
- Dumnezeule! - Delia?
- Minunat, a căzut curentul. - Poftim?
Probabil din cauza furtunii. Se mai întâmplă, nu?
Bine, îmi iau actele şi plec de aici.
Bine, dar stai în receptor până când termini, grăbeşte-te!
- Dumnezeule! - Ce e, ce e? Ce s-a întâmplat?
- Văd ceva. - Ce? Delia?
Hei, dacă vezi ceva, pleacă de acolo. Tu nu poţi vedea fantome!
Josh?
Delia!
Delia? Unde eşti?
Ce s-a întâmplat? Ce...? Delia!?
Delia, te rog!
- Delia? - Îmi pare rău, sunt bine.
- Am scăpat telefonul. - Ce se întâmplă?
M-am lovit de masă, nu era o fantomă, era cineva.
Cineva? În casă? Uite Delia, dleacă de acolo...
- Bine? Sun la poliţie. - Nu, nu. Cred că e totul în regulă.
Cred că ştiu cine e... Te sun mai târziu, bine?
Devin! Tu eşti?
E totul în regulă, iubitule, vreau doar să te ajut.
- Stai pe loc! - La pământ!
- La pământ! La pământ, acum! - Mâinile la spate!
- Staţi, staţi, opriţi-vă! - La pământ!
Vă rog, nu-i faceţi rău! Cred că este fiul familiei Bancroft!
- Staţi deoparte doamnă. Retrageţi-vă. - Bine.
Aveţi dreptul să nu spuneţi nimic.
Orice veţi spune va putea fi folosit la judecată.
Aveţi dreptul la un avocat...
Nici nu le pasă că e casa lui,
l-au acuzat de infracţiune, violarea domiciliului,
iar acum îl interoghează pentru vandalism.
- Aşa e legea. - Da.
S-a încărcat cu o vină a altcuiva.
Ei bine, poate că are dreptate. Poate Josh a obţinut ceea ce a vrut
ca familia sa să se întoarcă acasă unul câte unul.
Ei bine, chiar a fost rapid.
Delia... îmi pare rău dacă fiul meu te-a speriat.
Da, totul este în regulă?
E o nebunie că l-au acuzat.
Avocatul nostru se va ocupa de asta.
A decis să vină şi să revadă vechea sa casă.
Aşa e, Devin?
În orice caz, nu am ştiut că liniile noastre s-au încrucişat cumva.
Da, se pare că se tot întâmplă des în ultimul timp.
De ce ai mers acasă acum? Ai primit şi tu acele apeluri?
Nu, dorul de casă. Se întâmplă.
Da, ai primit un apel de la 911. Ambii aţi primit.
- Cum poţi să...? Cine eşti? - Bine, Devin. Nu acum, bine?
Uite, trebuie să-l duc pe fiul meu acasă.
Îmi imaginez că ai venit aici pentru a face o depoziţie,
şi sunt convins că le vei explica că a fost o simplă neînţelegere.
Să mergem.
Asta se întâmplă mereu. Tata întotdeauna face totul.
Am trecut în revistă toate mesajele primite şi nu am aflat nimic despre Nicole.
Nu poţi să le învinovăţeşti... Ce idiot ar
crede că se poate căsători prin e-mail?
Crezi că de aceea ea nu a răspuns?
Nu, răspunde. Femeile nu răspund la cererile în căsătorie.
Desigur că răspunsul poate varia, îţi spune un da răspicat da, care să însemne nu.
Sau poate... şi apelează la narcisismul tău,
- probleme maternale latente. - Ce?
- Era o colegă, nu un funcţionar. - Nu te înţeleg.
Uite, dacă a răspuns, de ce nu pot găsi e-mailul?
Doar pentru că tu nu ai habar de un minim de romantism,
asta nu înseamnă că şi ea trebuie să fie la fel. Poate că ţi-a scris o scrisoare.
Nu, nu. Am trecut prin toate lucrurile mele şi nu am găsit nimic.
Dar mailurile vocale? Ţi-ai verificat telefonul?
Nu, nu cunosc parola pentru a putea accesa contul.
Nu poţi? Sau nu vrei?
De ce să nu vreau?
Pentru că dacă ea a răspuns prin da,
te logodeşti cu cineva pe care nici măcar nu-l cunoşti.
Iar dacă răspunsul este nu, ai fost atunci respins de singura
persoană care ţi-ar putea spune cine anume eşti.
- Eşti un psiholog talentat. - Mersi.
Bine, nu-ţi voi spune ce să faci, dar doar spre ştiinţa ta,
e suficient doar să le comunici companiei telefonice numărul tău social
pentru aţi permite să accesezi mesajele.
I-a lăsat cumva vreun mesaj vocal?
L-am lăsat pe el, aşa că nu ştiu. Şi chiar dacă aş şti, nu ţi-aş putea spune.
Trebuie să ai vreo idee de ce anume va face.
Bine.
911, care este urgenţa?
E cumva un apel la 911?
Da, dar nu ştiu de ce trebuie să utilizez o convorbire pentru a vorbi cu mine.
Ei bine, în acelaşi mod a comunicat şi cu tatăl şi fratele său.
Da, cele două persoane care erau acolo când a murit.
Dar ce mesaj trimite?
Nu vei putea crede. Tocmai vin de la acea casă, poliţia a făcut o percheziţie,
şi i-au găsit rucsacul lui Devin plin cu ierburi.
Stai puţin, el a scris pe peluză, nu fantoma?
Aşa se pare.
Detectivul mi-a spus că a avut ceva probleme la şcoală, că era
pe punctul de a fi exmatriculat, iar acum trei zile în urmă, a plătit.
E aceeaşi zi în care am conectat linia telefonică din casă,
trebuie să fi primit şi el apelurile şi a venit direct aici.
Strigând după ajutor.
La fel cum a făcut fratele său mort.
Asta e, trebuie să fie primul apel la 911.
- 911, care este urgenţa? - Nu, nu, nu, nu, nu, nu!
- Aţi auzit asta? - Şi-a ridicat tonul.
Da, ca şi cum s-ar certa pe telefon. Deci nu domnul Bancroft
a fost cel care a făcut apelul. Devin a fost cel care a cerut ajutor.
Pare ca şi cum bătrânul a încercat să-l oprească.
- De ce ar face asta? - Pentru ceva care a făcut Devin.
Pentru ceva ce tatăl încearcă să-şi acopere fiul.
Domnule Bancroft, bună, sunt Melinda Gordon.
E foarte important să avem o discuţie. E despre fiul dumneavoastră, Devin.
Vă rog, sunaţi-mă, bine?
- Bună? - Bună Mel, sunt Bobby.
Te rog, spune-mi că nu a mai fost un al apel la 911.
Acesta a fost de la vecini. Au spus că un puşti a sărit de pe un acoperiş.
Devin!
Te rog, te rog, te rog, te rog.
Ajutor! Cineva să ne ajute!
- Sună la 911! - Sunt pe drum, un vecin a sunat.
Melinda, ascultă-mă atent.
Are umărul dislocat, trebuie să fie imobilizat.
Poţi să intri în casă şi să îmi aduci două cearşafuri şi două prosoape?
- Şi multe reviste. - Reviste?
Cu cât sunt mai groase cu atât mai bine, trebuie să facem
o targă. Braţul său ar putea fi fracturat.
- Melinda, repede, te rog. - Sigur!
Trebuie să stai nemişcat, e posibil să ai nervii braţului afectaţi.
Vei fi bine, nu te mişca. Va fi bine.
Mă numesc Sam, vei fi bine.
- A avut noroc că ai fost aici. - Da, desigur.
Unde ai învăţat să faci o targă?
Presupun că de la televizor.
- Cum te simţă? - A avut nevoie de ajutor, l-am ajutat.
Cum te simţi când îţi aminteşti? Adică, treburile acestea au fost înmagazinate undeva.
Am fost arhitect... De unde anume să ştiu ceva despre primul ajutor?
Ştiu că pare puţin ciudat, dar este totuşi un progres.
Adică, trebuie să crezi că într-o zi îţi vei aminti totul, nu?
- A fost un accident. A căzut. - Ce căuta acolo?
Ce căuta la acea casă?
Şi să vandalizeze peluzele altor oameni?
Doug, el are nevoie de ajutor, nu poţi vedea asta?
Cineva a văzut asta.
Cineva care te iubeşte foarte mult.
Fratele tău.
Mă scuzaţi, doamnă. Gordon, nu?
- Acum chiar nu e un moment bun pentru vizite. - Da, nici nu pot fi decât de acord cu asta.
Josh tot aşteaptă să vă poată vedea pe toţi laolaltă.
E ceva ce a dorit de foarte mult timp.
Dacă ai ceva să le spui, Josh, asta este şansa ta.
- Spune-le să înceteze cu luptele astea. - Te rog, nu acum, bine?
Josh...
- Stune-le să numere 3 degete. - Vrea să vă număraţi 3 degete.
E ceva ce zicea mereu unchiul Chip, când se certa cu mătuşa Pansy.
Ştii, trei degete? E cantitatea de băutură ce o poţi înghiţi.
Zice că aşa făcea unchiul Chip cu soţia sa, mătuşa Pansy.
- Dumnezeule. - E adevărat că e aici?
- Josh! Ce anume zice? - De ce nu pot să stea şi să vorbească?
De ce nu-şi pot exprima sentimentele?
Vrea ca voi doar să staţi şi să discutaţi. I-a fost foarte greu să vă vadă cum vă separaţi.
Pentru o minciună.
Poftim? Ce minciună?
Josh dacă eşti cu adevărat aici, ştiu că vrei ceea ce e mai bine pentru noi,
- chiar pentru toţo. - Tată, opreşte-te!
Nu ajuţi deloc! Era prea târziu ca să mă ajuţi,
şi ştiu că ai încercat, dar astfel nu ajuţi deloc! Deloc!
Eu am fost.
Poftim?
Accidentul. Nu a fost din vina tatălui... Mamă, a fost vina mea.
Tata nici măcar nu era acolo. Tata era în casă, lucra.
Abia terminasem de însămânţat.
Josh m-a implorat să-l duc într-o plimbare, aşa că l-am lăsat să stea cu mine.
Haide! Mai repede!
Nu! Haide Dev, lasă-mă să văd!
Vroia să mă ghideze, şi i-am spus că nu, dar...
Nu l-am ascultat.
Aşa că am tras de volan.
- Ajunge! - Haide Devin, lasă-mă să conduc!
Josh! Josh!
Tata a auzit strigătele şi a ieşit la noi.
- 911, care este urgenţa? - Nu! Nu, nu, nu, nu, nu, nu!
Mi-a luat telefonul când am apelat la 911.
Josh...
Şi apoi a sunat el. M-a pus să promit că voi zice că am fost în casă, şi învăţam.
De ce? De ce m-ai minţit?
Pentru că am crezut...
că deja ai pierdut un copil.
Şi nu ai fi vrut să pierd... şi pe celălalt?
Pentru că te-ai gândit că s-ar putea să nu-l pot ierta.
Nu mi-a dat altă şansă.
Şi de atunci, minciuna m-a tot măcinat, tată.
- Ştiu că ceea ce am făcut a fost... - Devin, a fost o greşeală.
O greşeală stupidă. Dar să o mint pe mama m-a făcut să mă simt...
Că era de neiertat.
Dar pe mine ar fi trebuit să fie furioasă. Nu pe Devin, nu pe tata.
A fost greşeala mea.
- Josh spune că a fost greşeala lui. - Josh, nu! - Dar a fost!
Am stricat totul.
- V-aţi despărţit din cauza mea. - El se simte ca şi cum ar fi distrus familia.
Josh... Nu a fost vina nimănui, şi te iubesc. Pe amândoi.
Chiar şi...
Chiar dacă eu trebuie să plec?
Vrea să ştie dacă încă îl iubiţi încă...
- chiar dacă el trebuie să plece. - Da.
Chiar dacă ne părăseşti.
Am m-ai văzut-o o dată...
E pentru mine?
Dar nu vreau să rămână singuri.
Nu vrea să rămâneţi singuri.
Nu suntem singuri.
Pentru că ne avem unul pe celălalt. Şi mereu vom fi o familie.
Indiferent ce se va întâmpla.
A plecat.
Corect, e mai puţin decât am cerut, dar e o ofertă,
şi evident că le place locul, pentru că e a treia oară când vin aici.
A treia oară? Ce le-ai făcut, i-ai prins în gheare.
Ascultă, dacă realizez această tranzacţie,
aş vrea să sărbătoreşti cu mine într-un SPA, fac eu cinste, ţi-o datorez în totalitate.
S-a făcut.
Şi tot vorbeam de reveniri, Sam îşi aminteşte şi altceva?
Nu sunt sigură, dar ştii ceva?
Simt cum Jim a fost în altă parte şi aştepta să vină afară.
Iar acum e momentul perfect de a face asta.
Vreau să-mi detaliezi, sună-mă ceva mai târziu, pa.
Sam!
- Sam? - Bună Melinda.
- Bună... să te ajut. - Mersi.
Pare că s-au adunat cam multe în ultimul timp.
Da, o grămadă de lucruri pe care nu le-am încadrat.
Dureri de umeri, toate lucrurile ciudate care s-au întâmplat, amintiri despre violenţe,
cunoştinţe pe care nu mi le pot explica despre primul ajutor.
Dar ştii ceva? Voi face ce mi-ai spus, voi căuta pe cineva care să mă ajute.
E minunat... Eli mi-a spus că vrei să încerci o terapie regresie...
Cred că m-am gândit să vorbesc cu cineca care...
chiar ştie ce mi s-a întâmplat şi să mi le explice.
- Cum ar fi...? - Nicole.
Nu m-am mai văzut cu ea de mult timp, aşa că... Cine să mă cunoască mai bine?
E o întrebare bună.
Da, aşa că mă duc la Raleigh... Mulţumesc.
- Pentru asta sunt toate acestea? - Da, plec mâine.
Nu ştiu cât timp voi fi plecat.
Urează-mi noroc.
Ne mai vedem.
Marvasmar a avut plăcerea de a vă prezenta:
Ghost Whisperer Sezonul04 Episodul 11 "Life on the Line"